- Varför kissar de alltid på sig? - Gör klart jobbet, bara.
- De har böcker. - Se om det finns pengar mellan sidorna.
- Står det i innehållsförteckningen? - Spara vitsarna till lägerelden.
- Du skar honom inte djupt nog. - Han hade ovanligt mycket blod.
Han hade lika mycket som alla andra. Hjälp mig upp!
Det finns sexton större ådror i halsen. Du måste skära genom alla.
- Det är inte sexton. - Min farbror var vän med en doktor.
Och han sa så. Gör klart jobbet, nu!
Värdelöst.
- Släng inte in några biblar. - Jag vet, det betyder otur.
Och man kan alltid sälja dem till nån idiot.
Buddy... jag hör hästar.
- Är du säker? - Helt.
Fan! Det var pistolskottet! En fladdermus i Kina kunde ha hört det.
- De rider i full galopp. - Vi måste gömma oss bland klipporna.
- 15 minuter tills de är där. - Skynda!
- Hör du? - Det var en vindpust.
En väldigt musikalisk vindpust. Det är olycksbådande.
Vi har inte tid med kvinnfolksfantasier nu. Gå!
- Vad är det? En varg? - En björn, ser det ut som.
Är det nåt slags tecken? "Håll dig borta", eller nåt.
Vi har "tillstånd".
Är det vi?
- Var inte solen på andra sidan? - Nu är den här. Sätt fart!
Dit ska vi. Genom det här och djupare in.
Vi kanske inte ska gå på nåt som ser ut som en gravplats.
Det är bara gudlösa vildar. Det rör inte civiliserat folk.
- Ett brinnande häkte känns säkrare. - Bättre än att vänta i klyftan.
Ryttare från ett håll och vildar från det andra. Gå tillbaka om du vill.
Om det var en vindpust har den lärt sig att spela ett instrument!
Hör på! Vi ska gå igenom, oavsett vad ni tycker.
Buddy!
ELVA DAGAR SENARE...
Vill du ha kaffe?
Varför ska jag sitta uppe? Ju mer jag sover, desto snabbare kommer hösten.
- Arthur O'Dwyer. - Du är söt när du är upprörd.
- Har du tänkt tjura i tolv veckor? - Vad vill du att jag ska göra?
Jag sa att du inte borde jobba på taket i stormen, men du gjorde det ändå.
- Men ingen idé att nämna det. - Gjorde du inte det?
- Var det här din avsikt? - Vilket?
- Att tjura i tolv veckor? - Jag tjurar inte. Jag är butter.
- Undvik inte! - Jag ska jag säga, då?
Jag har föst boskap överallt med alla sorters gäng-
- för att få det här jobbet. Du vet allt jag har gjort.
Det skulle vara lön för mödan, men nu är jag fast här.
Jag förstår vilken besvikelse det är.
Många får aldrig bli förmän. När jag äntligen får bli det, händer detta!
De är borta till hösten, och du är här hos mig.
Så länge har vi inte varit tillsammans sen vi gifte oss.
Du inser väl att det inte bara är dåligt?
Det är klart att jag gör.
- Du är ju sötare än många kossor. - "Många"?
Du såg aldrig Jessica...
Varför så stilla?
De red ut med boskapen i går. De enda som är kvar är fruar, barn...
...och döda indianer.
- God afton, mr Brooder. - God afton.
Det är som en kyrka här. Men det saknas fromma kvinnor.
Ni kan väl anlita mannen vid pianot? Det kanske livar upp stället.
- Ursäkta mig. - God afton.
En låt kostar tre cent. Varför kostar tre låtar tio?
Borde inte priset bli lägre om man köper flera?
Jag blir trött efter två, så den tredje kostar extra.
- Kostar fyra låtar en dollar? - Köp en låt eller gå.
Det var en tiocentare.
Jag känner igen ljudet av frihetens gudinna.
STARTAVGIFT: ETT GLAS
Jag tar whiskey.
- Whiskey. - Ja, sir.
- God kväll, sheriffen. - Chicory.
Jag var ute och strövade och...
Det där teet luktar hemskt.
- Det är soppa. - Jaså.
Skulle jag kunna få lite? Jag har inte ätit så bra i dag.
Kanske ingenting alls.
Hugg den där stolen och sitt.
Jag glömde skedar. Kan du dricka utan att bränna dig?
Jag gillar utmaningar.
Jösses, det luktar gott. Nu när jag vet att det inte ska vara te.
Se till att äta några rejäla mål mat om dagen.
Min reserv-vicesheriff får inte svimma för att han inte har ätit.
Låt den svalna.
- Du skulle berätta om ditt strövande. - Just det.
Bra att du påminde mig. Jag var ute på kvällsvandring för att få lite luft-
- och lägga några blommor på Nadines grav.
Jag bestämde mig för att ta den långa vägen runt om.
Du vet, så som "serenos" gör i Spanien när de patrullerar.
Då fick jag syn på en figur på området.
Jag kände inte igen honom.
Det smakar majs.
Det är majssoppa.
Då är det ju logiskt.
Gjorde han nåt?
Främlingen.
Ingen brådska.
Han bytte kläder. Han slängde nåt bagage i en grop och täckte över.
Sen gick han till stan.
Reserv-vicesheriffen anser att hans beteende var misstänkt.
- Var är han? - Vem?
- Din främling. - Han är på Learned Goat.
Då går vi och undersöker.
- Hur är det med ditt skenben? - Jag tänker inte på skenben nu.
Gjorde jag dig illa?
- Låt oss göra det här rätt. - Är det kritik?
Det är instinkt.
Försiktigt.
Är det säkert att du kan...?
Fortsätt, snälla.
Vad föredrar ni, mister?
Ni ser ut att behöva nåt starkt. Eller nåt extra starkt.
Min bror tillverkar det här.
Det är som att få ett träd över sig.
Redwood.
Det är stilla nog utan att ni ska komma hit och skrämma bort alla.
- Vi har ett ärende. - Viktigt.
God kväll.
- Ni är väl inte stum? - Nej.
I civiliserade städer som Bright Hope-
- ser man en man i ögonen när man pratar med honom.
Jag har inte gjort nåt fel. Jag tar bara ett glas.
Jag sa inte att ni har gjort nåt fel. Vad heter ni?
- Buddy. - Ni fick tänka efter en stund.
- Jag heter Buddy. - Vad gör ni här?
- Jag ska träffa nån. - Vilket datum är det?
Om ni har ett möte borde ni veta vilken dag det är.
Jag ska ge er en enklare fråga. Vem stal ni kläderna av?
- Jag har inte stulit nåt. - Värst vad arg ni är.
Ni har sprutat citronsaft i mina ögon ända sen ni kom in.
- Jag har inte begått nåt brott. - Varför pratar ni om brott nu?
Bär ni vapen? En revolver eller kniv? En brevkniv med vass spets?
- Dynamit? - Nej.
- Vicesheriff! - Upp med händerna.
- Det här är allt. - Jag sa ju att jag inte har nåt vapen.
Slängde ni det i gropen ni grävde?
- Är du oskadd, gamle man? - Ja. Jag trodde att jag hade honom.
Ta tag i en arm. - Brooder, väck Doc Taylor.
Ge honom kaffe om han är drucken.
Benet ska hållas högre än hjärtat.
- Är det därför du köper alla kuddar? - Det är för att de är fina.
Det här är inte bekvämt.
- Det ska det inte vara. - Då är det rätt.
- Hur ser det ut? - Likadant.
När det där helvetiska svidandet går över känns det nästan skönt.
- Tack. - Det gör jag så gärna.
Du tar bra hand om mig. Kan jag göra nåt för dig?
Ja.
Kan du läsa det här högt? Det är dikten du skrev i Wyoming.
Det är ingen dikt. Det var bara några saker jag funderade på.
Några känslor.
Kan du läsa det för mig?
- Det skulle kännas dumt. - Inte alls.
Det är vackert.
När jag var ensam brukade jag läsa det och må bättre.
Snälla?
Jag kan inte komma på ett artigt sätt att slippa.
Vad är klockan?
Halv elva...
Nej, stanna kvar.
Det är John Brooder. Jag är här i ett medicinskt ärende.
- God kväll, mrs O'Dwyer. - Är ni skadad?
Inte jag. Det var en vagabond som bråkade med sheriffen.
- Skjuten i benet. - Skjuten i benet.
- Och Doc Taylor har druckit? - Rejält. Jag tog med hans väska.
- Jag har min egen. - Innehåller din två flaskor vodka?
- Var är vagabonden? - I häktet.
- Arthur? - Ja?
Jag måste ta ut en kula. Mr Brooder eskorterar mig.
Okej. -John!
Ja?
Säger du nåt flörtigt i min frus närvaro, så blir det konsekvenser.
Jag ska uppföra mig, cowboy.
Se till att hålla benet högt!
Jag ska.
- Hej då! - Hej.
Du har en gåva.
Jag har fyra bröder och vi växte upp i kallt klimat.
- Damspel var allt vi gjorde. - Har du nånsin slagit Nick i dam?
Nix. Men vi har bara spelat två gånger.
Jag har inte vunnit på hundra omgångar.
Jag kanske inte borde spela.
- Vad är det där? - Ett blont hårstrå.
- Från en kvinna, ser det ut som. - Jag sa ju att han verkade misstänkt.
- Är det du, Doc? - John Brooder med mrs O'Dwyer.
God kväll, mrs O'Dwyer.
- Tack för att ni kom. - Jag hjälper gärna till.
- Ni kan gå. - Det var så lite så.
Öppna grinden.
- Vad behöver ni från oss? - En kanna kokande vatten.
- Kan ni ta bort hans fängsel? - Nej.
Är han så farlig?
Han begravde de där sakerna. De är inte hans och de är blodiga.
- Han är kokhet. - Jag sköt honom bara i benet.
Det är hans hobby.
Alla som hoppar framför er revolver är inte krya.
Gör vad ni kan. Han blir troligtvis hängd-
- men det vore bra om offrens familjer kunde få komma och se honom bli lila.
Det borde inspirera henne.
Stanna här i natt och hjälp mrs O'Dwyer.
Lås sen och eskortera henne hem.
- Vi har ju en reserv-vicesheriff. - Jag kan ta hand om det.
Nick blir kvar här. Jag vill att du ska vila. Du gjorde ett bra jobb i kväll.
Har han nåt namn?
Han sa "Buddy", men det är nog nån han hatar eller som är död.
Säg till min man att inte vänta på mig.
Jag måste övervaka patientens feber efter ingreppet.
Chicory.
Vänta, det går ju mycket bättre för mig än jag trodde.
Det där är min sida av brädet.
- God natt. - God natt, mrs O'Dwyer.
- Det börjar bli varmt. - Stoppa inte fingrarna i vattnet.
Absolut. Ursäkta mig.
- Tack för att du berättar. - Tack för lånet.
- Ska vicesheriff Nick föra henne hem? - Ja.
Hur är det med din fru?
Bättre. Jag trodde att det var lunginflammation-
- men det verkar vara en elak förkylning.
- Hälsa henne från mig. - Det ska jag.
God natt.
"Kära Samantha, jag hoppas att allt är bra med dig hemma i Bright Hope"-
- "och att Doc Taylor dricker mindre. Jag är i Wyoming nu."
"Färden hit var lång och svår, och förmannen fick disciplinera många män"-
- "och sparka några. Det gjorde saken svårare för oss andra i kylan."
"Jag har ansvarat för hopdrivningen ett tag och styrt upp det rätt bra."
"Ibland när jag arbetar länge ser jag i de andra cowboyernas ansikten"-
- "att de är helt igenom olyckliga."
"Men sen jag träffade dig får jag inte den där känslan längre."
"Du ger mig en värme i mitt inre"-
- "som inte svalnar oavsett vad som händer här ute."
"Häromdan såg jag några kullar vid gränsen."
"Deras form påminde mig om dig när du ligger bredvid mig på sidan."
"Ibland ser jag dig i vattenfallen och molnen."
"Då ser du alltid så där glad ut."
"Som när jag kommer hem efter att ha varit borta"-
- "och vi ska kyssas för första gången på flera månader."
Det är ingen dikt.
Nej, ma'am.
- Min kropp känns som bomull. - Du fick lite opiumtinktur.
- Är ni klar? - Jag måste rengöra och sy igen såret.
Jag är på väg, mina damer. Reta inte upp er!
Mr Wallington, är det ni?
Samantha, är du tillbaka än?
Sam?
- Jag sa att jag skulle göra frukost. - Jag skulle vilja göra det, Franklin.
- Jag mår bättre i dag. - Du mådde bättre i går kväll.
Du är ett botemedel.
- Så du bakar frybread? - Det var min avsikt.
Var har du lagt skedarna? Inte på nåt logiskt ställe.
Jag trodde att du kunde förklara den gåtan.
Sheriff Hunt?
Är det du, Clarence? Dörren är öppen.
- Vad gör du mitt i min frukost? - Vi har en... situation.
Allvarlig.
- Jag lämnar er i fred. - Prata.
I morse skulle jag ut för att sko min unghäst.
När jag kom dit såg jag Buford, stallpojken...
Han låg där död. Helt söndersliten.
- Hade ett djur tagit honom? - Jag vet inte. Jag stannade inte kvar.
Jag gick till kontoret för att hämta en vicesheriff, men det var ingen där.
Ingen? Inte ens i cellen?
Nej, sir. Helt tomt.
Gå och hämta Chicory och möt mig framför stallet.
Ta ut svängen.
Hör upp! Det här är sheriff Franklin Hunt!
Om nån är där inne, ge er tillkänna nu annars skjuter jag ihjäl er!
Stackars grabb.
Hur många hästar brukar Wallington ha här?
Det var min unghäst och fem andra.
Vi går till häktet.
- Indianer? - Ser så ut, men jag känner inte i...
Hämta professorn till Learned Goat. Visa honom den där.
Jag är där om 20 minuter.
- Tänker du prata med mr O'Dwyer? - Ja.
Sheriff? Är min fru fortfarande vid häktet?
Vi kan väl prata där inne.
Har det hänt nåt?
- Det är bättre om du sitter ner. - Säg det nu, utan krusiduller.
Mrs O'Dwyer blev bortförd.
- Du borde gå in och sätta dig. - Vem tog henne?
Det verkar vara indianer. De tog Nick också.
Vi ska träffas på Learned Goat och prata om vad som kan göras.
- Clarence? - Mr O'Dwyer. Sitt ner, tack.
- Gizzard, kan du brygga lite kaffe? - Är nåt på tok?
Ja.
Häll lite whiskey i hans.
- Vad tänker ni göra åt mina hästar? - Jag prioriterar inte dem just nu.
- De är mina... - Tyst! Annars åker du på stryk.
Följ mig, mr Wallington, så ska jag hämta er specialflaska.
Jag hämtade vår expert.
- Vet du vem som gjorde det? - Bara en grupp jagar med såna här.
- De har inget namn. - En stam utan namn?
Och inget språk. De bor i grottor.
- Vet du var de finns? - På ett ungefär.
- Leder du oss dit? - Nej. Jag vill inte bli dödad.
- Är du rädd för ditt eget folk? - De är inte mitt folk.
De är en ätt inavlade djur som våldtar och äter sina egna mödrar.
- Vad är de, då? - Troglodyter.
Hur ser de ut?
Såna som du skulle se dem som indianer, även om de är nåt helt annat.
Varför skar de upp stallpojken och lämnade honom, men tog de andra?
- De äter inte negrer. - Tror de att de är giftiga?
- Visar du oss var de finns? - Ni dör om ni går in på deras område.
Det var inte det han frågade! Visa var de är!
- Ge mig en karta över de västra bergen. - Vet du var den är, Gizzard?
Varför blev inte min man, borgmästaren, informerad om situationen?
Sheriffen sa åt mig att hämta honom, men jag glömde det.
- Ska jag tro på det? - Jag hoppas det.
Var det indianer?
Troglodyter.
Det här blanka är en bergskedja som varit förbjudet område i flera sekel.
I nordväst finns en plats som mitt folk kallar De svältande männens dal.
- Troglodyterna sägs bo där. - Det är flera dagar härifrån.
- Hur många tror du att de är? - Det kvittar, ni har ändå ingen chans.
Jag rider ut med mr O'Dwyer, för vi har inget val.
- Ni andra kan stanna. - Ni kommer att bli dödade.
- Jag följer med. - Nej. Du behövs här.
Jag följer med. Det är därför du har mig som reserv -i nödfall.
Låt gå, gamle man.
- Det är ett självmord. - Vi ses framför häktet om 15 minuter.
Jag följer med.
Det var jag som hämtade er fru och drog in henne i detta.
- Och jag har dödat flest indianer. - Fult att skryta om det.
Jag skryter inte. Det är fakta.
Telegrafera till Gatesville och be dem skicka hit några sheriffsbiträden.
- Ni bör tilltala borgmästaren direkt. - Nån bör begrava Buford.
- Han har inga anhöriga i Bright Hope. - Jag ser till att han hamnar i marken.
Vet nån hur man stavar till "troglodyter"?
Till telegrammet.
Du ska snart få höra den.
Jag hoppas att det inte låter kallt, men tror du verkligen att de lever?
Jag spekulerar inte om det.
En sheriffs ansvar har gränser.
- Att rida ut i territoriet... - Lorna, jag har inget val.
Vi ska inte bråka om det här.
Franklin.
Kom hem igen.
Hej, Greg.
Jag tog med lite färska vildblommor.
Några goda människor har råkat illa ut och jag måste göra vad jag kan.
Så vi ses här igen.
Eller där uppe.
- Är det min frus väska? - Ja.
Jag tar den.
Om vi inte hittar Wallingtons hästar-
- klarar din hingst av både dig och mrs O'Dwyer?
Nick kan rida med mig om han måste. Det är ett starkt djur.
Mr O'Dwyer. Jag måste säga det här. Bli inte sur nu.
Vi ska färdas långt och sova så lite som möjligt.
- Vi får sköta om djuren och oss själva. - Jag tänker inte på mig själv.
Det är därför jag säger det. Om hästarna dör innan vi är framme-
- eller vi kommer fram utmattade, kan vi inte rädda nån.
Vårt enda övertag är att vi är smartare. Det vill vi inte förlora.
- Det blir inte lätt att vila när... - Jag vet, men vi måste vara samlade.
Det blir inte lätt.
- Jag har dynamiten. - Hur många?
- Sex. - Det där var inte en stilig häst.
- Jag hjälper dig ner. - Jag kan göra det.
Inte graciöst.
Smärta är kroppen som talar. Man gör klokt i att lyssna.
- Mr O'Dwyer? - Ja.
- Blir det fler vattendrag före kvällen? - Jag vet inte vad som finns västerut.
Det går inga boskapsleder åt det hållet.
Då fyller vi på här.
Jag glömde packa julgranen.
- Lider nån av somnambulism? - Det är privat!
- Det betyder sömngång. - Jaså. Nej, inte jag.
Inte jag heller.
Bra. Sov med vapnet nära. Och skjut allt som plingar.
Kan bli ett oskyldigt djur eller nån vilsen.
Hästarna är bundna. Om det kommer djur är de rovdjur.
Och en person som kommer utan att presentera sig-
-är en brottsling eller vilde.
Hör ni en bjällra- rikta revolvern och skjut.
Jag drar förmodligen snabbare, men räkna inte med att jag räddar er.
Strunt i honom.
Jag kan inte. -Hör du!
Hör du! Så pratar ni inte till lagen, speciellt inte sheriffen.
- Ni är inte kapten här. - Nej.
Jag är intelligentast och vill hålla oss vid liv.
- Jaså, ni är intelligentast? - Så är det.
Sheriff Hunt har en fru. Mr O'Dwyer också. Och ni är änkling.
Ja. Och vad har det för betydelse?
Smarta män gifter sig inte.
Jaha, det är bara för att ingen kvinna vill ha er.
Många kvinnor bjuder hem mig på dessert. Elva i Bright Hope.
John... nu räcker det med den sortens prat.
Javisst, cowboy.
- Räcker det? - Mer än väl.
- Blås på det först. - Ja.
Låt oss be.
Välsigna oss, Herre, liksom Dina gåvor...
...som vi ska mottaga.
Från...
När ger vi oss av?
Jag väcker alla när jag vaknar. Jag sover inte mer än fyra timmar.
Sheriff?
Kan du läsa en bok i badet?
Jag förstår inte frågan.
Kan du sitta i ett badkar fullt med vatten och läsa en bok?
- Jag har aldrig försökt. - Folk gör det jämt.
Men när jag försöker förstör jag boken.
Jag skvätter vatten på den eller blöter ner den. Jag har också tappat i några.
Varför måste du läsa litteratur när du badar?
Jo, inget känns bättre än att sitta i badkaret.
Men det blir långtråkigt att bara titta på sina tår hela tiden.
Du kan väl skaffa ett notställ?
Ett sånt som orkestermannen har, eller körledaren.
Det är ju en idé.
Ställ din bok på det, alldeles intill karet.
Och torka fingrarna på en handduk innan du vänder blad.
Det första jag ska göra när jag är tillbaka är att skaffa ett sånt ställ.
Jag slår vad om att mr Brooder inte skulle komma på den lösningen.
Reserv-vicesheriffen anser att mr O'Dwyers beteende är misstänkt.
Han har mycket att tänka på.
Får jag låna tysken?
Om den går sönder, köper du en ny i Hamburg?
Visst. Peter älskar schnitzel.
Jag ska titta själv.
Vad ser du?
En orm. I ett träd.
Vilken sort?
Den döda sorten.
Herregud, fan också! Fan!
Förlåt.
Fan också! Fan! Fan!
- Vet du när? - Ja, sir.
Brooder? Lägg er inte i.
Det ska jag inte.
- Hur är benet? - Svullet.
- Några tecken på en infektion? - Jag tror inte det.
Chicory borde titta på det i kväll. Han opererade en del under kriget.
Jag sköter om det själv.
Var det där opiumtinktur?
Tittade du i mina saker? Min frus tillhörigheter? Det borde du inte!
- Ge tillbaka den, dumskalle! - Förolämpa inte Chicory.
- Han följer order. Ge mig flaskan. - Den är inte din!
Om du tar det där, ramlar du av sadeln. Jag vill förhindra den olyckan.
Jag har inte tagit nåt.
Förlåt att jag gick igenom din frus saker. Ger du oss den?
Mr O'Dwyer rider i täten.
- Mr Kory... - Säg Chicory.
Chicory, förlåt att jag skrek åt dig.
Min fru kallade mig dumskalle hela tiden. Det kändes lite trevligt.
Brooder. Ta en titt med tysken. Vi måste slå läger snart.
- Jag ska spana. - Sheriffen?
Jag vet att världen ska vara rund, men jag är inte så säker på den här delen.
Han är helt tom.
Tror du att infektionen kan leda till kallbrand?
Det kan gå hur som helst.
- Har du utfört nån amputation? - Ja. I Kriget.
Men även om man gör det rätt är utsikterna inte goda.
Det låter som ett uselt sätt att tillbringa sina sista dagar på.
Sämsta tänkbara.
Slappna av, mina herrar. Jag är en vän.
Nej. Du är en främling som smyger.
- Jag skulle just ge mig tillkänna. - Tänd en tändsticka så att vi ser dig.
- Håll koll bakom oss. - Ett ögonblick, por favor.
- Jag heter Ramiro. - Har du några compañeros?
- Jag har en kollega. - Säg att han tänder en tändsticka.
Bara han? Ser vi några andra som smyger omkring, avrättar vi er.
- Det är sant. Jag skulle precis... - Var tyst och kasta hit era vapen.
- Min kollega är obeväpnad. - Kom framåt. Släpp inte tändstickorna.
Se om du kan rädda brasan.
Fan ta dig!
Gör ingenting.
- Hölstra ert vapen. - Ni hade ingen anledning.
De var spejare för plundrare. Eller så var de tjuvar.
Det vet inte ni. Jag ville få information från dem.
- De skulle inte ens ge er rätt årtal. - Jag vet hur man förhör nån.
Han har ett system.
Vi måste packa och slå läger på en plats vi kan försvara.
Om ni vill ifrågasätta min moral, gör det senare.
Det finns ingen att ifrågasätta.
Vad hände?
Mr Brooder undervisade två mexikaner innebörden av "ödets manifest".
- Förtjänade de det? - Jag vet inte.
Ger vi oss av?
Fortsätt sova, du. Jag väcker dig. Om du inte vill ha middag.
Vi sparade lite till dig. Fläsk med bönor.
Tack.
Var de beväpnade?
På sätt och vis.
Vad är klockan?
Omkring nio. Men det känns som nästa vecka.
- Jag ser en plats. En avskärmad sida. - Det får duga.
Ni borde inte ha skjutit mexikanerna.
Hör ni mig, Brooder? Det var orätt.
Sov nu, gamling.
- En av dem bar ett kors. - Då borde Jesus ha hjälpt honom.
Be inte om Herrens uppmärksamhet nu.
- Jag är inte speciellt oroad. - Tysta.
Vi behöver all sömn vi kan få. Situationen är illa nog ändå.
- Det var orätt att... - Vicesheriff!
Bakhåll!
Fördömt!
De tog hästarna!
Spara på kulorna. De är borta.
Hur kunde de ta allihop?
Saucy skulle aldrig låta nån mexare rida på henne.
- Har du lärt henne trångsynthet? - Hon är smart och lojal.
John...
Det verkar som om hon gjorde motstånd.
Jag är på väg.
Tack för din tjänstgöring.
Vi får minska vår packning och gräva ner resten.
Om vi sover borde det vara på dagen, inte nu.
Mr O'Dwyer... den där dalen är minst två dagars marsch bort.
Jag ska försöka hålla farten. Annars kommer jag i kapp när ni sover.
Brooder, minska er packning till det viktigaste.
- Det var tråkigt med Saucy. - Ja, hon var prima kvalitet.
Tack.
Vi bär dina saker.
Gå du i förväg.
- Glöm inte att packa hennes läkarväska. - Nej då.
Se upp med terrängen. Om du faller illa förlorar du benet.
Se upp för de där banditerna.
I Mississippi såg jag och Nadine en enbent krympling på kryckor-
-springa snabbare än en normal man.
Han tog enorma steg, svängde fram och tillbaka som en pendel.
Han var ovanligt snabb.
Det är inte samma sak med ett skadat ben.
Jag försöker bara påpeka möjligheterna.
Mr O'Dwyer!
- Går det bra? - Det går bra!
Jag undrar om Peter kommer att gilla mexikansk mat.
Han kommer nog att gilla tamales.
Fast om de använder het peppar får de nog en hov i ansiktet.
Är ni inte trött?
Nej, jag låtsas bara vara en packåsna.
Påverkar inte det er munverksamhet?
Föredrar ni ljudet av släpande steg och män som flåsar?
Det gör saken värre.
Fortsätt ni. Jag kommer i kapp. Jag har inget val.
Markera bara er väg med fyra stenar då och då.
- Det ska vi göra. - Här...
Ta den här om du ska följa efter.
Vi använder Brooders tyska.
Peter kommer nog att uppskatta mexikanska kvinnor.
Jag börjar bli avundsjuk på den där hästen...
Det är Arthur O'Dwyer!
Jag kommer till lägret!
Vi ska inte skjuta. Nästan helt säkert.
Se upp för snubbeltråden.
Vi har varit här i några timmar. Vi ger oss av vid skymningen.
Väck mig då.
Dags att gå.
Mr Brooder hittade ett vattendrag. Vi fyllde på dina flaskor.
Och vi la proviant i din väska.
Sånt med mycket energi, som ost, nötter och köttskivor.
Jag uppskattar det.
Mr O'Dwyer...
Vi markerar vår väg med fyra stenar så att du hittar den.
Nej, det ska jag inte.
Jag följer med er.
Följ efter i din egen takt.
Når vi fram före er, ska jag försöka att inte flörta med mrs O'Dwyer.
Säg inte så om min fru! Jag vet att ni hade planer!
Det var åratal sen. Och hon sa nej. Nu riskerar jag mitt liv för er båda.
Det kanske ger mig rätt till nån enstaka antydning.
Hon är allt för mig, och vem vet vad de där vildarna gör mot henne?
Varje sekund... vi dröjer...
Avlägsna er.
Fördömt.
Tar du fram min läkarväska?
Var stilla. Låt mig undersöka dig.
Hur illa?
Mr O'Dwyer, du stannar kvar här.
- Nej. Nej, jag följer med er. - Det går inte.
- Hämta tillbaka min krycka! - Nej, du stannar!
Åt helvete med era metoder! Du skulle inte ha skjutit den där vagabonden!
Och Brooder skulle inte ha avrättat mexikanerna och förvärrat allt!
Vi vet inte hur det hade gått om vi skonade mexikanerna eller vagabonden.
Men nu är det som det är!
Du kan inte gå på det benet. Det behöver opereras.
Mr O'Dwyer. Titta på det.
- Chicory kommer att... behöva ta benet. - Nej. Nej!
- Annars får du kallbrand och dör. - Det är mitt val! Jag säger nej!
Nej!
Nej.
Kan du stänga det?
Jag kan stänga det.
Om det är ditt val, så är det.
Kan ni lämna stenar så att jag kan följe efter om nåt händer er?
Jag ska markera vår väg.
Tack.
Ge mig så det räcker till operationen. Jag vill inte vakna nästa månad.
Ta resten ifall min fru behöver det. Eller vicesheriff Nick.
Jag tar lite i en whiskeyplunta och lämnar resten till dig.
Men ta inte mer än en sked om dagen.
Jag vet inte om jag är vaken när ni går-
- så jag vill be om ursäkt för att jag blev arg.
- Jag brukar inte förlora humöret. - Bry dig inte om det.
Det gav bara lite spänning.
Jag uppskattar vad ni gör. Tro inte annat.
Se till att hon klarar sig.
Vi ger oss inte av utan mrs O'Dwyer.
- Känner ni av medicinen? - Mina händer sticker.
Luta er bakåt.
Här får ni. Lägg huvudet där.
Håll fast honom.
Tinkturen kommer att hjälpa.
Det här kommer att gå igenom.
Farväl, cowboy.
Kommer han att överleva?
Han har en chans.
Hör ni det där?
Vad då?
Det slutade. Vänta lite, så...
Jag trodde att jag inbillade mig det.
Jag hörde ljudet i Bright Hope samma kväll som kidnappningen skedde.
Det känns som en signal. Kanske ett larm.
Kontrollera era eldvapen. Vi är upptäckta.
Reserv-vicesheriffens anser att det är reservens jobb att lämna stenar.
Jag sa till honom att jag skulle göra det.
- Var det det? - Ja.
- Det låter mer fjärran än förut. - De kanske är rädda.
För oss? Nej.
Så hur många av dem har ni dödat?
Inte tillräckligt.
- Var de allihop krigare och tappra? - De flesta.
- Var några inte tappra? - Några var inte män.
Även en indiankvinna kan använda båge och spjut. Hennes barn också.
Varför hatar ni dem så mycket?
Det borde ni fråga min mor och mina systrar.
- Jag har aldrig träffat dem. - Det stämmer.
- Så indianerna tog dem? - Låt honom vara, gamle man.
En sån sak gör avtryck på en tioårig pojke.
Jag beklagar det som hände-
- men jag skulle nog aldrig kunna döda en kvinna. Eller ett barn. Inte ens...
Har du möjlighet att stänga den öppningen?
- Ser ni den? - Jag ser flera.
Kan ni avgöra vilken som är De svältande männens dal?
Nej.
- Vågar ni låta mig ha tysken? - Jag har sett er arbeta.
- Herregud... - Vad är det?
Jag önskar att jag hade den här när jag gick på rodeo.
- Skärpan och... - Ser du dalarna?
Ja, några stycken.
Alla ser likadana ut.
- Får sheriff Hunt pröva tysken? - Ja.
Vi borde börja med den närmaste.
Jag tar täten.
En av er borde speja bakåt med tysken.
Om ni ser nåt, eller hör nåt...
...peka ut det innan ni skjuter.
Ska bli. Om det inte förstör tillfället.
Brooder... det är ett räddningsuppdrag, inte en massaker.
Hästspår.
Mr Wallingtons eller våra?
Se om det finns en mindre häst som saknar en sko.
- Precis här. - Är det Clarences unghäst?
- Nästan helt säkert. - Då byter vi riktning.
Spåren svänger av västerut in i ett pass.
Här är det alltså.
Jag signalerar när jag har gjort en bedömning.
Om ni inte hör från mig om 30 sekunder -gå.
Vad är signalen?
Ser ni nån aktivitet där inne?
Chicory. Knyt igen det här.
Jag behöver geväret.
Förse mig med dynamit och kom inte tillbaka förrän jag har använt den.
Jag är alldeles för fåfäng för att leva som en krympling.
Det här är min plats.
Jag skulle vilja ha en cigarr.
Svaret på din fråga är 116.
Ni dödade 116 indianer.
Farväl, mr Brooder.
- Vi ser till att det här är värt nåt. - Gör det.
Jag ska döda så många jag kan.
Sheriff Hunt? Mr Kory?
- Mrs O'Dwyer? Är ni oskadd? - Följ med, annars dödar de er.
Gör det!
Mrs O'Dwyer?
- Är ni oskadd? - Jag lever.
Är det Nick med dig?
Han mår inte bra.
- Och vagabonden? - De åt honom.
Vi är i helvetet.
- Nej, ni får inte! - Nick, vakna!
Gör det inte! Snälla!
Nick! Vakna!
För tusan, Nick! Vakna!
Fördömda vildar.
Kom igen, gamle man! Vi måste bryta oss ut!
Tryck på! Hårdare! Hårdare, gamle man!
Chicory. Stoppa blödningen.
Sheriff Hunt, är du där?
Jag är alldeles här, Nick.
Du hade rätt om vagabonden. Han dödade många personer.
Han slaktade dem i sömnen och rånade dem. Han hette Purvis.
Sen skändade han de här varelsernas gravplats. Indianer eller vad de är.
- Han yrade om allt det där i det sista. - Tack för att du berättar.
- Han förtjänade att dö. - Visst.
Skickar du mina tillhörigheter till Michigan? Det tillhör mina bröder.
Jag ska skicka dem.
Nick! Nick, lyssna på mig.
Alla de här vildarna kommer att massakreras.
Kavalleriet är på väg från Gatesville-
- och de ska slakta de här gudlösa varelserna till siste man.
Så det var inte sant, då? Det du sa?
- Vilket? - Om kavalleriet.
Nej, det var det inte.
Jag tänkte att du kanske hade en hemlig reservplan.
- Jag är ledsen, gamle man. - Varför sa du det, då?
Om de gjorde så mot mig, skulle jag vilja höra det.
- Att man skulle hämnas dig. - Vad hände med min man?
Är han död?
Han lever.
Arthur skulle inte låta er försöka rädda oss utan honom.
Han följde med, men blev skadad för en dag sedan.
Han tillfrisknar.
Vi la ut ett spår åt honom.
- Varför det? - Så att han kan följa efter oss.
Hit? Till den här platsen?
Vi visste inte hur det var.
Det är därför livet i västern är så svårt.
Inte på grund av indianer eller klimatet -på grund av idioterna!
- Jag beklagar, ma'am. - Vi beklagar.
Ni är idioter!
Arthur är inte bättre. Jag sa åt honom att inte gå upp på taket.
Jag bad honom att inte följa oss, men han...
Han är beslutsam.
Vi måste göra vad vi kan innan han kommer hit, så att han har en chans.
- Vi har dödat två av dem. - Och Brooder fick en.
Mrs O'Dwyer?
Vet ni hur många medlemmar den här klanen har?
Mrs O'Dwyer?
Tolv män. Kanske fler.
Och två gravida kvinnor som är blinda krymplingar.
Jaha.
Har du kvar den där whiskeypluntan?
Ja.
Men den innehåller opiumtinktur.
- Har ni opiumtinktur? - Det stämmer.
Hur många kan vi förgifta med två fingrar tinktur?
Big James, gå och se om några kalvar har irrat iväg.
Jävla backe!
Mig stoppar du inte.
Jävlar. Tinktur.
Tittar du? Ser du allt det här?
Det är därför jag har bett i hela mitt liv -för att få hjälp nu.
Sheriff.
Ge mig bara en drink. Bara lite. Låt mig bara smaka.
Nej.
Ja, ja. Här.
Nej, nej...
Drick det...
Det måste smaka bättre än människor.
Tusan...
Han med vargskallen lär tuppa av länge, men kan överleva.
Den andre kommer att dö. Och den tredje påverkas inte alls.
Två till är respektabelt.
Så min man måste möta minst sju av dem. Inklusive han med vildsvinsbetarna.
Arthur O'Dwyer är en väldigt beslutsam man.
Och handikappad.
Är det ett smycke?
Jävla styggelse.
Det var här det gick åt skogen.
Ja. Bakvägen.
Ser du det här?
- Mrs O'Dwyer? - Ja?
- Har ni ätit nåt sen de tog er? - Lite.
Det har gått många dagar nu. Försök äta lite av fågeln de gav dig.
- Varför det? - Er kropp behöver näring.
De vill inte att vi ska bli magra.
Jag har tänkt mycket på den där loppcirkusen.
- Minns du den som kom till Bright Hope? - Ja.
- Var du där? - Jag kunde inte.
Jag gick med Nadine. Den sköttes av två europeiska män, bröder.
Kanske tvillingar. Men en var en fot längre än den andra, så kanske inte.
Men jag minns inte vad de hette.
Sandersons.
Såg ni den?
Arthur ville gå.
Jag vet inte vad er åsikt är, men min fru sa att allt bara var ett trick.
Till och med när vi fick förstoringsglas-
- och kunde se lopporna rulla in sin lilla diligens.
Eller rulla ut de små kanonerna på slagfältet.
Hon sa: "Lopporna är döda. De är bara fastlimmade på nån mekanism"-
- "som rör sig av egen kraft, som en tidmätare eller uppdragbart ur."
Men jag trodde att det var verkligt, och sa: "Tyst, artisterna hör dig."
Jag vet inte hur loppor hör.
Om de kan skönja vänligheten i ens röst, som en hund kan.
De dricker hundblod, så kanske.
Jag tror att det var äkta.
Jag tror att lopporna var levande - och begåvade.
De flesta loppcirkusar använder trick-
- men Sandersons har äkta levande loppor.
Jag visste att det var på riktigt! Jag kände det.
Tack. Tack för att ni bekräftade det.
Det var så lite så.
- De har nog insett det. - Det verkar så.
Sheriff! Vakna!
Vakna! Sheriff!
Upp med dig!
Jag ska se till att man hämnas dig! Jag ska se till det!
Jag ska se till det.
Den dumskallen. Han vet inte hur man laddar om.
Arthur! En här inne har ett...!
Arthur!
Hur många fick du?
- Tre. - Då är det tre till minst. Nånstans.
- Brooder? - Borta.
- Klarar du dig, sheriff? - Nej.
- Är du säker? - Ja.
- Vicesheriff. - Ja, sir?
Jag stannar här och gör slut på männen, för de känner till Bright Hope.
Jag vill att du... eskorterar paret O'Dwyer hem.
- Se till att de kommer hem helskinnade. - Ja, sir.
- Hur är det med ditt ben? - Hjälp Chicory. -Sheriff?
Kan jag göra nåt för dig?
Lägg det där geväret i mina händer.
Gå ut samma väg som du kom. Dröj inte.
Tack.
Mrs O'Dwyer.
Prata med mr O'Dwyer.
Ja, reserv-vicesheriffen anser-
- att ett samtal med honom är en god idé.
Säg hej då till min fru.
Så säger jag hej till din.
Ja, sir.
Vi fortsätter.
- Klarar du dig? - Ja.
En riktig kyss vore underbart, men den där saken du stoppar i munnen...
- Så där? - Ja.
- Var det ett gevär? - Ja, det var det.
Kom.
- Vill du fortsätta? - Ja. Kom.
Översättning: John Ottosson www. hippeismedia. com